"Vi kan lättvindigt förlåta ett barn som är rädd för mörkret."
"Livets verkliga tragedi är när människor är rädda för ljuset" Platon
Det kommer att bli bra.
REDDING KALIFORNIEN
NUTID
Glöm inte att sortera det vita och det mörka.
-Gillade du inte din bleknade skjorta? -Visst är pappa rolig?
Jag övertygade Mike att ge mig ledigt på söndag.
Vi kan väl gå ut och göra nåt roligt?
Jag har jobbat övertid i veckan. Vi har råd med en barnvakt.
Det låter bra, men jag hade tänkt jobba helg igen.
Åh, nej.
Jag fixar det.
Kan du se den? Min syn har blivit så dålig.
Jag har ingen mer växel.
-Här. Den rullade inte långt. -Tack.
Ingen fara. Jag hänger upp dem hemma.
-Hallå? -Adam?
-Jake. -Det gäller mamma.
Vad är det med henne?
-Har du hört från henne? -Nej. Vad handlar det om?
-Hon är försvunnen. -Vad menar du?
Ingen har hört från henne. Vi var tvungna att polisanmäla det.
Du måste komma hem. Ta med dig Beth och Emma. Snälla...
Jag skulle inte kontakta dig om det inte var allvar.
Kom och bo hos mamma med oss. Vi reder ut det tillsammans.
ORCUTT, KALIFORNIEN
Hej, gumman.
Kan du stänga dörren?
Hej, älskling. Det var en lång resa.
-Är hon okej? -Ja.
-Du kan gå in. Jag är med dig. -Jag vet.
-Hej. -Hej.
Hej, Beth. Jag är så glad att ni kunde komma.
Det kunde varit andra omständigheter.
-Herregud, vad söt hon är. -Tack.
Varsågoda, kom in.
Jag är så glad att träffa dig.
Hej.
Hon är underbar.
-Ska du inte säga hej då? -Vill du ha pengar?
-Snälla, mamma. -Du vill alltid ha pengar.
Ta det. Det är allt jag har kvar.
Vad vill du mig? Stick bara.
Stick! Ut!
Kul att ses, Adam.
Ja, detsamma.
-Jag gillar skägget. -Tack.
Tack för att du hjälpt Jake med det här.
Ja, vi gör vad vi kan.
Hur är det, jag är Jeff. Det här är min fru Sarah och vår vän Candice.
-Trevligt. Tack för att ni är här. -Vi har hört så mycket om dig.
-Det ordnar sig med din mamma. -Tack ska ni ha.
-Är det mammas vänner? -Ja, vänner från Gateways.
De har varit till stor hjälp. De knackar dörr på egen hand.
Allt vi kan göra för att hjälpa till.
-Vi har inte träffats. Jag är Lawrence. -Adam.
Jag vet. Jag har hört mycket om dig.
Hej, varsågod. Hej, jag är Glenda.
Trevligt att träffas.
-Var du den sista som såg mamma? -Ja, i måndags efter mötet.
Evette och jag gick och åt och hon sa att hon skulle gå hem.
-Vad gör polisen? -De var precis här. De gör allt de kan.
Din mamma och jag stod nära varandra. Jag bor längre ner på gatan.
Min dörr står alltid öppen.
Tack för att ni kom.
-God natt, Jeff. Tack. -Det är en speciell liten flicka.
-Vi hittar henne. Oroa dig inte. -Tack.
Tack, Lawrence.
-Verkar vara en trevlig grabb. -Ja, det är han.
Han är som en bror för mig.
Skönt att du är tillbaka.
-Hej, har ni gjort er hemmastadda? -Ja, tack.
-Hon är underbar. -Hon är lite jobbig.
-Jag trodde hon skulle sova mer i bilen. -Vi har sett bilderna online.
Hon har blivit så stor. Hej, Emma. Det är kul att träffa dig.
-Vilka var alla de där människorna? -Vänner. De flesta var från Gateways.
En stödgrupp som Evette var med i. Efter branden gick hela stan med.
alla verkade tycka att de förlorade nåt eller nån.
Jake och jag är också med. Det är en trygg miljö.
Det är som AA utan stegen. Eller nån sluta-röka-grupp.
Det är nog bra för alla att få prata om det.
Hon påminner mig om Sean.
Saknar du honom?
-Jag borde inte ha... -Det gör inget.
-Jag är ledsen för att jag tog upp det. -Oroa dig inte.
Jag är glad att jag fick ha honom den tiden jag fick. En välsignelse.
-Jag är glad att du mår så bra. -Livet har ett sätt att lösa allt.
Visst är det så? Ja.
-Larmcentralen, vilken adress? -En brand på Cozen Canyon Rd 108.
-118? -Nej, 108. Kom nu!
-Är alla ute? -Nej, min pappa är fast i huset.
-Var i huset? -Jag vet inte. Vi kan inte gå in.
Adam!
Beth.
Beth?
Beth, vad sysslar du med?
De kan hjälpa oss. De ordnar allt.
De ordnar det här. De kan ordna allt.
De kan ordna det här. De kan ordna allt.
-Hur är livet i Redding? -Det är okej.
-Jag är uppväxt där. -Har du rest mycket.
-Inte sen vi fick Emma. -Inte ens en semester?
Vi borde resa alla fyra. Till nåt exotiskt ställe.
Ja, kanske.
-Jag gillar ditt halsband. -Verkligen? Tack.
-Det kanske är lite för mycket? -Nej, det är vackert.
Det skulle vara snyggt på dig. Pröva det.
-Det ser bättre ut på dig. -Tycker du?
-Ja, behåll det. -Ursäkta? Nej, det kan jag inte.
Behåll det. Jag har ett nästan likadant.
FÖRSVUNNEN EVETTE MORRIS
-Hej, Glenda. -Hej.
Hon är ännu mer bedårande i dag.
Du är den vackraste flickan i världen, Emma.
Hej, lilla älsklingen.
Vi tog med några flygblad till dig.
-Hur många får jag? -Det är ett dussin. Du kan få mer.
Jag önskar vi visste var hon fanns.
Jag förstår inte varför hon lämnade oss.
Vi har gjort allt tillsammans efter att min son dog.
Ni borde också komma till Gateways.
Ni kan dela ut dem här, eller bara sitta med.
Det ska vi absolut göra.
Vad vet du om Tom, mammas ex?
Vi har pratat med honom. Han vet inget.
Jake och jag ska prata med honom. Tack.
-Snygg bil. -Gillar du den?
Den kanske är lite skrävlig.
Lite för prålig, kanske?
-Måste ha kostat en del? -Jag har jobbat hårt, offrat massor.
-Hur ska då ditt hus se ut. -Jag kanske kan greja dig ett jobb.
-Jag har ingen examen. -Du är ju min bror.
Men du kanske föredrar att slita ut dig utomhus.
Det är ett hederligt jobb.
-Du vill väl inte jobba för mig, va? -Måste vi pratat om det?
Vi fokuserar på att hitta mamma.
Christy?
Tom! Tom!
-Vad gör ni här? -Vi letar efter Tom.
-Varför då? -Vi vill tala med honom om vår mamma.
-Ja, vem är det? -Evette Morris.
Javisst. Jag gillade henne. Hon var väldigt snygg.
Okej, tack då.
Jake Morris. Och du måste vara den andre. Den som stack.
Adam, eller hur? Den förste som stigit ur askan.
-Vad gör ni här, grabbar? -Vi vill prata om vår mamma.
Jag och Evette tillbringade mycket tid ihop.
Vem tror ni snuten först uppsökte när hon försvann?
Visst, det låter logiskt. Ursäkta att vi störde.
-Vi ville höra om du kanske... -Kanske, vadå?
Vad är ni ute efter?
-Vi vill bara hitta vår mamma. -Vi börjar bli oroliga.
-Jag sa att jag inte pratat med henne. -Varför slutade ni ses?
Vad spelar det för roll? Har ni inte funderat på om hon rymt?
-Evette var en tokdåre. -Vad sa du?
Ta det lugnt, Seth. Det är nog bäst ni går.
Om du var i vår situation hade du förstått oss.
Jag har ett bolag att sköta här. Om ni vill prata om er morsa-
-prata med hennes galna vänner.
-Vilka vänner? -De som är bakom er.
Det är dags för er att dra.
Kom igen.
Jävla drägg.
Jag har inte sagt det, men mamma hade mycket problem förra året.
Jag fick lägga in henne på en klinik. Hon var inte stabil.
-Vad menar du? -Läkaren sa det var självmordsförsök.
-Men hon förnekade det. -Vad var ett självmordsförsök?
-Hon blandade piller och alkohol. -Varför har du inte sagt nåt?
Hon blev deprimerad efter att du rest och det blev värre och värre.
Jag ville inte att du skulle känna skuld.
Varför ringde du inte? Håller hon på att bli galen?
Hon visste att du hade mycket- ett kommande barn...
Hon ville inte oroa dig.
Jag sa inget. Jag borde ha gjort det. Förlåt mig.
Kom hit, kom hit. Vad är det? Är du okej?
Är du okej? Va?
Vad är det?
Jag gav Emma mat. Hon sover äntligen.
Deras liv verkar mycket lättare än vårt.
Vad menar du med det?
Pengar kan inte köpa lycka, men det löser många problem.
Är du inte lycklig längre?
Jo, det är jag.
Du vet att det har varit jobbigt sen vi fick Emma.
Jag vet att vi inte har allt de har, men jag försöker verkligen.
Det är inte ditt fel.
Beth.
Adam.
-Det är jag. -Angela?
Åh, herregud. Jag är hemskt ledsen att jag inte kände igen dig.
-Vill du komma in? -Nej, jag ville bara se dig.
-Jag måste varna dig. -Varna för vad?
Har du träffat de där människorna än? Din mammas vänner?
Lawrence?
Grabben, eller hur?
Hjälp är inte vad de erbjuder.
Stället, människorna och speciellt Lawrence ska du inte lita på.
Varför ska vi inte det?
Han är ett monster.
Sök upp mig.
Hjälper du mig med varorna från bilen?
Kan du berätta vad som verkligen försiggår med mamma?
-Vad menar du? -Dockor med ögonen borta.
Självmordsförsök...Gateways.
-Berätta... -Vad ska jag berätta?
Berätta allt.
Vad vill du jag ska säga? Jag vet inte var hon är.
Varför berättade du inte om självmords- försöket? Det är inte första gången.
-Är det nåt annat jag borde veta? -Varför skulle jag ha sagt nåt?
Du stack efter branden. Skulle du ha kommit tillbaka?
Jag hanterade det själv, som jag alltid gjort.
Varför skulle jag blandat in dig? Du är skälet att det blev så här.
Verkligen? Hur kan du lägga det på mig efter det du gjort?
Tror du jag vill bo här bredvid dig och Christy efter det du gjorde?
Fattar du hur förnedrande det var?
Tror du det var lätt för oss? Det var inget jag planerade.
-Skitsnack. -Inget hände när ni var ihop.
-Det har jag ju sagt. -Man gör inte sånt helt enkelt.
-Du visste att jag älskade henne. -Jaså, det gjorde du?
Ni var ihop i ett knappt år. Vi har varit gifta i ett år.
Varför lägger du det på mig? Är du fortfarande kär i henne?
Jag är glad att du är lycklig.
Jag...vill börja med att be alla om ursäkt.
Jag vet att jag var motstridig i början, men att förlora nån var fruktansvärt.
Min enda skuld är att jag var inte lika stark som ni...
...eller som min fru.
Och jag tänkte för mig själv... "Har jag missat nåt?"
"Har jag gjort nåt fel?" Det var som att ljuset aldrig blev klart.
Och det har tagit lite tid, men...
...nu är vi till slut lyckliga.
Din sorg är din egen och ingen kan säga när du ska gå vidare.
Men du kan finna tröst i att de som gått vidare har hittat en bättre plats.
En ny start. Jag lovar att du kommer att komma dit.
Du kan också börja om.
Jag är så stolt över dig.
Ni har båda offrat så mycket.
Men det på vinster ni kommer att skörda-
-när livet nu öppnar sig framför er.
När ni känner er svaga, kom ihåg.
Det här kommer att jorda er. En symbol för styrka och återväxt.
Kul att ni kom.
Gud, så söt.
Vilket underbart tal.
Ursäkta... Är det nåt du inte berättar om min mamma?
-Jag har sagt allt jag vet. -Väktarna...
-Väktarna? -Mamma hade en intressant docksamling.
Ja, hennes bebisar.
Evette älskade gamla, antika porslinsdockor.
Jaså? Hon stack ut ögonen, slet sönder kläderna...
...och skrev "väktare" på dem alla. Vet du nåt om det?
Åh, Evette.
Låt oss fokusera på Evettes återkomst.
Det här är en plats för frid, trygghet och förståelse.
Vi stöder varandra. Nu stöder vi sökandet efter Evette.
Du och Beth är alltid välkomna hit. Ni är välkomna när som helst.
Borde inte du vara i skolan?
Vad sägs om ett glas vin? Jag tog med en flaska.
-Jag borde inte dricka för Emmas skull. -Vi ska ingenstans. Ta det lite lugnt.
Gör nåt för dig själv, för en gång skull.
Skulle inte du vilja ha nåt som du alltid önskat dig?
Vi har det bra. Vi klarar oss.
Men det stoppar dig inte från att vilja ha...
...begär efter nåt.
...behov av nåt.
Nej.
Jag hörde att du pratade med tjejerna från Gateways.
-Hej. -Vad bjuds det på?
Ditt favoritvin. Här.
Tack.
-Är du okej? -Ja.
-Jag är så glad att jag har dig. -Jag är glad att jag har dig.
Hej, det är Evette.
Mamma? Mamma!
Hej, det är Evette. Lämna ett meddelande.
-Vart ska du? -Jag tar en tur med bilen.
-Så här sent? -Jag vill veta vad Tom vet.
-Vill du ha sällskap? -Nej.
-Hej, hur är det? -Ja, jag ska gå och lägga mig.
-Du har kommit i form snabbt. -Tack.
-Jag har nästan min gamla vikt. -Adam kan nog inte hålla tassarna i styr.
Jag vet inte. Det hade varit trevligt.
Saker och ting har förändrats sen vi fick Emma.
Det är annorlunda.
Och vi är annorlunda.
Du kan få det du vill om du verkligen vill ha det.
Beth...
Alla kan få vad som helst, men ingen kan få allt.
Adam.
Har du brutit dig in hos mig? Tror du jag har henne här?
-Låt polisen skaffa rannsakningsorder. -Nej.
Du tror du är tuff, va? Det finns saker här som är mycket tuffare.
Vadå för saker?
Stan är full av galenskap. Du borde trakassera Glenda, inte mig.
-Är du en av dem? -Vadå?
-Är du en av dem? -En av vilka?
Är du en av dem?
Vad i helvete, Jake? Varför gjorde du det?
Han skulle skära skallen av dig.
Vänta lite.
-Du tror väl inte han är död, va? -Nej, jag slog honom bara.
Han lever.
-Vad gör du? -Jag ringer ambulansen.
-Tänk på vad du gör. -Tänk på vad du gjorde.
Hade jag inte kommit, hade du legat där.
-Han är inte död. Han kommer att vakna. -Ja, och han säger att han såg mig.
Han stinker sprit. Han kommer inte minnas ett skvatt.
Kom igen!
-Vad gör du? -Jag tyckte jag såg mamma.
-Jag tror du ser i syne. -Gör jag?
-Nej, jag vet vad jag såg. -Adam, vänta.
Adam, du ska inte...
Vänta här.
-Hej! -Vem är där uppe?
-Var då? -Jag såg min mamma där uppe.
-Jag förstår inte. I mitt hus? -Snälla, får jag titta där uppe?
-Det finns inget där. Jag bor ensam. -Snälla, Glenda.
-Jag måste ta reda vad jag såg. -Nej, snälla.
Gå inte dit upp. Jag bor ensam!
Nej, nej, nej!
Stoppa honom!
Snälla, låt bli.
Stoppa honom.
Nej, nej, nej.
Stoppa honom.
Nej, nej, nej!
Nej!
Där är han.
Mitt barn.
Jag kunde inte rädda honom efter branden.
Snälla, berätta inte för nån.
Vad i helvete?
-Hej, hur går det? -Okej. Jag är bara lite trött.
-Är du okej? -Ja, ingen fara.
-Du ser också trött ut. -Tack.
Nej, förlåt. Jag menar att du ser jättebra ut. Du är vacker.
Är du rädd att jag ska ha känslor för honom igen?
Är du rädd att han inte förlåtit dig?
Får jag säga båda två? Jag vill bara att han ska lita på mig igen.
Jag vet inte hur det här ska funka. Han verkar vara arg på mig.
-Är du inte orolig för mig? -Nej.
-Du vet att jag älskar dig. -Självklart.
Hej.
-Var du okej i går kväll? -Vad menar du?
-Du grät i sömnen. -Gjorde jag?
Jag trodde det i alla fall.
Du drömde antagligen bara.
Jag minns inte.
Det kommer att bli bra.
-Hej. -Vad handlade det om?
-Han kollar bara till oss. -Hur nära står du dem?
-De vill bara hjälpa oss. -Gör de?
-Minns du Angela? -Vilken Angela?
Angela från high school...? Inte?
-Dannys syster? -Visst. Vad är det med henne?
-Vet du om hon mår bra? -Vad menar du?
Hej.
-Vad har ni planer i dag? -Jag vet inte.-Vad är de med henne?
Det var inte viktigt.
FÖRSVUNNEN EVETTE MORRIS
Lawrence!
-Hej, vi kommer strax tillbaka. -Måste ni sticka nu?
Vi ska hämta lite kläder och sånt. Vi är tillbaka om några timmar.
-Några timmar? -Ja.
Lag lämnade två meddelanden till polisen. Jag har inte hört nåt än.
-Okej, jag ringer honom från bilen. -Varför kan inte Christy göra det?
Är du okej? Ta det lugnt.
-Vad gör du? -Gör mig av med skiten. Jag kommer.
-Vill du att hag följer med? -Nej, stanna hos bebisen.
-Jag ska gå till botten med det här. -Adam!
Du vet att vi förtjänar bättre än så här.
Det kommer att ordna sig för oss... snart.
Den här gruppen är fantastisk. Ni har alla gjort så väl ifrån er.
Vi hade vår del av svårigheter, men allt har åtgärdats.
Vinsterna i kväll kommer att bli tillfredställande.
Hon är vacker.
Hon är så perfekt.
Minns du när vi hängde här som barn? När vi satte upp de här?
Jag trodde jag skulle hitta dig här.
Jag är så glad att du kom.
De här skogarna har blivit mitt hem.
Det är den enda platsen som inte förstördes av branden.
Det är nog därför de inte fördrar att komma hit.
Varför sa du att Lawrence är ett monster?
Var de än kommer ifrån. Vilket mörker de än kommer ifrån...
...så är de här, Adam. Antingen är du med dem, eller så är du här.
Med mig.
Kom nu.
Det första jag hittade var Sirapskatastrofen i Boston, 1919.
Gateways var där för att hjälpa folk komma på fötterna igen.
Vilket jobb de gjorde. Folk fortsatte leva som om inget hänt.
Och sen började spädbarn stjälas. Barn till folk som gått med.
Och torka, bränder, jordbävningar, tornados...
Där Gateways finns kommer alla ur katastrofen lyckliga...
...och med ett barn mindre.
De dök upp två veckor innan branden.
Det är som om att de känt till saker i förväg.
De vet om det, eller så orsakar de katastroferna.
Hur kan de orsaka en katastrof?
Alltid några veckor innan nåt händer.
Och alltid med honom.
1964.
-Det är omöjligt. -Jag önskar det vore det.
...Hemlösa, Hundratals Döda...
Gateways startade bränderna.
-Vad är han? -Han bränner ner ens liv...
...och sen köpslår han med en. Ett barn mot ett perfekt liv.
-Varför barn? -Jag vet inte.
De är barn, oskuldsfulla, de vet inget bättre.
Man kan uppfostra dem på ett visst sätt, eller bara ta deras själar.
Det enda jag vet att barnen aldrig återvänder.
Du måste få bort ditt barn härifrån så fort som möjligt.
De bearbetar säkert din fru. De går på mamman först.
Det var så de gjorde med Christy.
Angela!
Var är hon?
-Beth... Var är du? -Jag är hemma.
Du måste bort därifrån nu. Jake och Christy försöker inte hjälpa oss.
Alla kan ha nånting, men ingen kan ha allt.
Beth!
Svara!
Hej, det är Beth. Lämna ett meddelande.
Hej. Välkommen.
-Var är Emma? -Adam, du måste släppa henne.
-Var är min dotter? -Hon kommer till en bättre plats...
...så att du och din fru kan finna lyckan i det här livet.
-Rör mig inte. -Adam!
-Vad har du gjort med Beth och Emma? -Jag vet att du är upprörd och rädd.
-Det är inte vad du tror. -Vilka är väktarna?
-Lugna dig. -Jag vet vad du gjorde med ditt barn.
-Vi gjorde vad vi kunde. -Jag bryr mig inte.
-Lugna dig. -Var är min dotter?
Vi tar henne till en bättre plats. Det är för din skull, Adam.
Sluta! Sluta!
Adam.
-Åh, Adam. -Mamma?
Jag är så ledsen. Det var enda sättet att få hit dig.
-Vadå? Mamma, var har du varit? -Inte lång borta. Jag har iakttagit dig.
-Din familj får en bra framtid. -Var är de?
De är här. De mår bra. Följ med oss. Kämpa inte emot.
Du förtjänar det liv du inte haft.
-Jag var så orolig för dig. -Jag är ledsen, hjärtat.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Förlåt att jag inte funnits där för dig.
-Vart ska vi? -Du får se. Ha tålamod.
Jag önskar att jag kunnat göra det här med er bägge.
De sa att du var försvunnen.
Adam, kämpa emot eller ta emot.
Du kommer att förstå när det väl sker.
Beth?
Adam.
De kommer att fixa det åt oss.
-Är du redo? -Det är jag.
Redo för vad?
Adam, du måste förlora allt innan du förstår.
Till och med mig, din mamma. Nu vet du.
-Vad vet jag? -Nu förstår du vad det är att vara tom.
Nu ska du låta dig fyllas.
Emma kommer att lämna den här hemska världen.
Hon blir fri från sjukdomar och till och med åldrande, som Lawrence.
-Vad pratar du om? -Vi kan ta del av framtiden.
Det här är inte klokt! Beth, vad har de sagt till dig?
Varför är hon här? Varför är Emma här?
Släpp mig!
Släpp mig, snälla! Sluta!
Beth, ge henne inte till honom!
Beth, snälla!
Nej!
-Nej! Var är hon? -Släpp henne.
Nej, nej, nej.
Jag älskar dig.
EN DUBBEL MARDRÖM
Innan Emma
VÄKTARE
FÖRSVUNNEN EVETTE MORRIS
Sluta inte
Översättning: Julian Vargas www.ordiovision.com